DOBBELT BEGÆR
- Gør det ondt? - Nej.
- Er De sikker? - Ja.
Det er bare en lille infektion. Ikke noget alvorligt.
Men hvis De taber Dem mere, holder De op med at menstruere igen.
- Og mavesmerterne? - Er de tilbage?
- Ja. Det bliver værre og værre. - Det hele ser normalt ud.
Jeg kan bestille en ultralydsscanning, men jeg tror, det er psykisk.
Noget, der foregår i Deres hoved.
- Kan De anbefale en? - Ja.
Jeg tror, jeg er klar.
Foretrækker De en mand eller en kvinde?
Paul Meyer Psykiater
- Mademoiselle Fortin? - Ja.
Tag plads.
Det er vel mig, der skal lægge ud?
Det må De gerne.
Jeg har altid haft ondt i maven.
Jeg har prøvet alle mulige kure. Jeg har også undgået gluten.
Jeg har opsøgt mange specialister, men de kan ikke finde noget.
Jeg får at vide, at det er psykisk, og at maven er vores anden hjerne.
Så jeg tænkte, at jeg hellere måtte finde en psykiater.
Jeg er med.
Jeg er 25 år og single.
Eller det vil sige, jeg bor sammen med min kat, Milo.
Jeg søger arbejde, og det er ikke let. Det stresser mig.
Jeg får sagt det forkerte og ødelægger det hele.
Da jeg var ung, tjente jeg godt som fotomodel og mannequin.
Men jeg holdt op.
Jeg har haft et par elskere. Ikke noget særligt.
Jeg tror ikke, jeg kan elske.
Jeg føler mig nogle gange helt tom. Som om der mangler noget.
Nogle gange græder jeg uden grund.
Sådan ser situationen ud. Tror De, De kan hjælpe mig?
Jeg tror, Deres smerter fortæller noget om Dem.
Sammen skal vi finde ud af, hvad det er.
Jeg har allerede drømt om Dem.
Er det et godt tegn?
Fortæl.
Jeg var gravid. Jeg ved ikke med hvem.
Men det gjorde rigtig ondt.
Min mave blev større og større. Jeg var bange for at eksplodere.
Jeg lå på et gynækologisk leje.
De stod med nogle stålinstrumenter, der lignede torturværktøj.
Jeg bad Dem om at være forsigtig, men De svarede ikke.
De spredte mine ben og betragtede mit køn.
Jeg forsøgte at samle benene. Jeg følte, De ville voldtage mig.
Det er helt skørt, ikke?
Da jeg startede som fotomodel, var det... spændende.
Så blev det klamt.
Som barn ville jeg være skuespiller. Jeg ville gerne ...
... charmere og forføre folk omkring mig.
Især de voksne.
Min mors venner.
Jeg kunne godt lide, at de kiggede på mig.
Men jeg brød mig ikke om, at de rørte ved mig.
Jeg var genert. Kejtet.
Jeg forestillede mig tit, at jeg havde en søster. Ja ...
En tvilling. En dobbeltgænger, som kunne beskytte mig.
Da jeg var syv år, fortalte min mor mig, at jeg var en smutter.
Fra et engangsknald, hun havde glemt. At hun ikke ville kunne genkende ham.
Det var måske en dårlig oplevelse.
Eller også havde han betalt hende. Som en luder.
Jeg voksede op hos mine bedsteforældre. Min mor havde ikke tid.
Hun var en smuk kvinde. Fri og intelligent.
Men der var ingen ømhed mellem os.
Når jeg forestiller mig hendes død og hendes begravelse-
-så føler jeg ikke noget.
Jeg ser mig selv ligge i hendes kiste. Død.
Jeg ser hende ikke længere. Men jeg føler, hun overvåger mig.
At hun kan læse mine tanker.
I mine drømme ser hun skrapt på mig. Hun dømmer mig.
Jeg føler, at hun ikke elsker mig.
Og det gør ondt.
Hvor gør det ondt?
I min mave.
Endelig siger De noget.
Når De ser på mig på den måde, føler jeg...
Så føler jeg, at jeg lever.
Goddag.
Jeg blev ringet op i dag, og jeg har fået arbejdet.
Deltid på et museum. God løn.
Som vagt.
- Det er underligt. - Underligt?
Det er underligt at overvåge folk.
Men det er dog et museum. Ikke et fængsel.
Det kan jeg takke Dem for. De har givet mig selvtillid.
Jeg har ikke haft ondt i maven i en uge. Det går vist desværre fremad.
- Hvorfor siger De det? - Jeg vil vist gerne være svag.
Blive ved med at have det svært, mens De... forbliver stærk.
Har De ikke noget at fortælle i dag?
Jeg har det faktisk godt. Jeg tror, jeg er lykkelig.
Godt. Så tror jeg, vi skal stoppe med samtalerne.
Hvorfor? Har jeg gjort noget galt?
Nej. Det er mig.
Det er aldrig sket for mig før.
Mine følelser gør, at vi ikke kan fortsætte.
- Følelser? - Ja.
Jeg kan anbefale en kvindelig eller en mandlig kollega. Glimrende terapeuter.
Nej, ellers tak.
Vi må hellere tale om det.
Det skal De ikke.
Mener De ikke, De har helbredt mig?
Jeg tror, De har været min medicin.
Farvel.
- Det er ikke noget at spøge med. - Jeg spøger ikke.
Goddag.
- Flytter De ind på 13. sal? - Ja.
Vi bliver naboer. Jeg bor på samme etage.
Jeg var glad for dem, der boede der før. De rejste, fordi hun blev gravid.
- Har De kat? - Ja.
Hvor er den dog sød.
- Hvad hedder den? - Milo.
- Hvor gammel er du? - Syv år.
Jeg har altid elsket katte. Jeg havde en kær en, som døde for to år siden.
- De skulle få Dem en ny. - Nej.
Farvel, mademoiselle.
Farvel.
Paul Personlige ting
Det er mig.
- Er du her, Chloé? - Ja.
- Godaften, min elskede. - Godaften.
Din kat føler sig hjemme.
- Må jeg byde på noget at drikke? - Ja tak.
- Har du haft en god dag? - Jeg har været på hospitalet.
Det er noget andet at se folk, der virkelig lider og har brug for mig.
I modsætning til mig.
Du er min helt specielle sag.
- Alt i orden? - Ja.
- Er du sikker? - Du ved alt om mig.
Men jeg føler nogle gange, at jeg er sammen med en fremmed.
At du skjuler noget.
Hvorfor siger du det?
Jeg fandt dit gamle pas i en kasse.
- Rodede du i mine ting? - Jeg ville bare pakke ud.
Du har heddet noget andet. Delord, var det vist.
Vil du ikke tale om det?
Jo. Det er ikke så vigtigt.
Derfor har jeg ikke nævnt det.
Da jeg fik min praksis, tog jeg min mors pigenavn.
Paul Meyer lyder godt, ikke?
- Ikke herinde, aftalte vi. - Beklager.
Han skal lige vænne sig til det. Kom her, mis.
- Paul... - Ja?
Lover du at fortælle mig alt og ikke skjule noget for mig?
Lover du så, at du holder op med at rode i mine ting?
Ja, det lover jeg.
Godmorgen.
- Har du sovet godt? - Nej. Jeg havde en underlig drøm.
Den første nat er altid underlig. Især sammen med en fremmed.
Jeg må løbe. Jeg får travlt på hospitalet.
- Hav en god dag, min elskede. - I lige måde.
- Vi ses i aften. - Ja.
- Du må gerne gå nu. - Okay. Tak.
- Hvad har du lavet i dag? - Jeg har styrtet rundt.
- Hvor har du været? - På hospitalet.
Jeg nåede ikke engang at få frokost.
Hvorfor lyver du?
- Jeg lyver ikke, Chloé. - Jeg så dig på vej hjem.
- Du talte med en kvinde. - Hospitalet ligger langt fra museet.
Jeg så dig.
Du tager fejl. Det var ikke mig. Det må være en, der ligner mig.
Jeg er sikker på, at det var dig.
Chloé! Tag det nu roligt.
Du er dødtræt. Du sov ikke i nat.
Tag det roligt.
Louis Delord Psykoanalytiker
Goddag. Jeg ringer for at få en tid.
Jeg hedder Eva. Eva Martin.
De kan få fat i mig på 06-34221916.
Tak. Farvel.
- Mademoiselle Martin? - Ja.
De taler med monsieur Delord. Jeg fik Deres besked.
- De ville gerne have en tid. - Ja.
Jeg har en tid om fjorten dage.
- Har De ikke noget før? - Jeg kigger lige.
Jeg har et afbud i morgen kl. 13.
- I morgen er perfekt. - Så ses vi i morgen.
Ja, vi ses i morgen.
- Har De fået indrettet Dem? - Ja tak.
Har den det godt? Katten.
Milo, ja. Men min kæreste bryder sig ikke om katte.
Mænd er hjerteløse. De har ikke forstand på dyr.
- Farvel. - Farvel.
Milo?
Milo? Hvor er du?
Mis dog... Hvem har sat dig derind?
- Det er mig. - Alt i orden?
- Ja. - Hvornår kommer du hjem?
Jeg har fået en hastesag på hospitalet. Det bliver sent. Du skal bare spise.
- Det trækker nok ud. - Okay.
Er du vred på mig?
- Nej. God arbejdslyst. - Tak. Kys, kys.
Mademoiselle Martin.
Kom indenfor.
Værsgo at tage plads.
- Forekommer det tit? - Hvad?
- At De får svimmelhedsanfald? - Nej.
Kun under bestemte omstændigheder?
De ligner en, jeg kender.
Gør jeg det?
Paul Meyer.
Det er min bror. Kender De ham godt?
Nej. Jeg kom hos ham, men det hjalp ikke rigtig.
Vi er tvillinger og gik på de samme skoler-
-men arbejder meget forskelligt.
- Var det ham, der sendte Dem herhen? - Nej.
Det var en veninde. Min søster, faktisk.
En veninde, Deres søster...
- Kender jeg hende? - Det tror jeg ikke.
Jeg hedder Eva og er 25 år.
Jeg bor sammen med en mand, jeg forguder.
Han elsker også mig, men jeg kan føle mig ret ensom sammen med ham.
- Jeg føler et savn. - Går De i seng med ham?
Ja. Selvfølgelig.
Det har med min mors død at gøre. Jeg føler, hun overvåger og dømmer mig.
Men jeg er ikke sikker på, at De kan hjælpe mig.
Hvis De går i terapi hos mig, og det er ikke billigt-
- så tror jeg, jeg kan helbrede Dem, hvis De holder op med at lyve.
- Lyve? - Jeg tror ikke på, De har en søster.
De er enebarn, ikke sandt?
Er Deres mor død, eller ønsker De hende bare død?
Kønne kvinder lyver ofte for at føre andre bag lyset.
Især når de er frigide.
Ja.
Jeg ringer tilbage.
Kys, kys.
Det må De undskylde. Kom bare igen.
Men De skal vide, at jeg ikke gider at beskæftige mig med folk uden laster.
De må meget undskylde, men det her går ikke.
De bedes betale for samtalen. 150 euro.
- Nævn mig ikke for min bror. - Jeg ser ham ikke mere.
Udmærket. Næste gang får vi at se, om De er et interessant menneske.
- Eller en dum gås. - Der bliver ikke nogen næste gang.
- Hvordan går det på museet? - Ikke særlig godt.
- Gør det ikke? - Jo, det går meget godt.
- Keder du dig? - Hvorfor spørger du om det?
Det ved jeg ikke. Men at sidde der time efter time...
Hvorfor må jeg ikke møde dine forældre?
Mine forældre bor jo i USA. Du kan møde dem, når de kommer hertil.
Du har heller ikke præsenteret mig for din mor.
Skat...
- Hvad er der galt? - Det ved jeg ikke. Undskyld.
- Måske skulle du gå i terapi igen? - Tror du?
Hvis du har det skidt, kan jeg anbefale en.
- Jeg har det fint. - Jeg kan huske første gang, jeg så dig.
Du virkede lidt fortabt, men stærkere end de fleste af mine klienter.
Syntes du, at jeg var en dum gås?
Nej. En rigtig møgkælling.
Sig, hvad du tænkte.
"Bare jeg ikke bliver forelsket."
Milo... lille ven.
- Har du nogensinde ønsket dig en bror? - En bror?
- Jeg var ked af at være enebarn. - Det har aldrig generet mig.
Jeg havde en lykkelig barndom.
- Hvad med en tvillingebror? - Ellers tak.
Det ville føles som at kigge sig i spejlet hele tiden.
Måske har du en, uden at du ved det.
Hvorfor skiftede du navn, Paul? Hvad var der galt med Delord?
Det har jeg sagt. Det var nemmere at tage mors pigenavn.
Det er en gammel historie. Fars firma havde nogle juridiske problemer.
Interessekonflikt, insiderhandler. Pressen skrev om det i månedsvis.
Han var uskyldig, men ansvarshavende.
Han blev frikendt, mens hans navn var ødelagt.
Derfor flyttede mine forældre langt væk.
Da jeg startede praksis, var det oplagt at bruge mors pigenavn.
Det var min far selv, der rådede mig til det.
Derfor. Tror du på mig?
Ja.
Den kat.
Fandens. Goddag.
- Goddag. Går det godt? - Ja.
- Jeg har bagt kage. De får halvdelen. - Hvor dejligt. Tak.
- Må jeg komme ind? - Ja da.
De har istandsat den flot. Jeg kan godt lide farverne.
Tak.
- Må jeg bede Dem om en tjeneste? - Ja.
Min kæreste kan ikke lide Milo. Kan han være hos Dem i nogle dage?
Det kan han da.
- Det er ikke for meget besvær? - Jeg skal nok tage mig godt af ham.
Jeg elsker katte.
Skal du smage?
'Drømmes betydning' af A. Wexler
Agnes Wexler...
- Regnede De ikke med at se mig igen? - Jeg har ikke skænket det en tanke.
- Har De fortrudt? - Jeg brød mig ikke om Deres opførsel.
- Men jeg tror, De kan hjælpe mig. - Med hvad?
- At blive helbredt. - For hvad?
- Mine problemer. - Deres problemer... eller problem?
- Mit problem. - Hvordan vil De definere det?
Det ved jeg ikke rigtig. Det er derfor, jeg er kommet.
- De skal hjælpe mig med det. - Jeg tror, De lyver igen.
- Det er ikke derfor, De kommer. - Jo.
Godt. VI ses i næste uge samme tid.
- Vores samtale er lige startet. - Jeg mener, at det er nok for i dag.
Farvel.
- Det må De undskylde. - 150 euro.
Hvordan gik det hos Agnès Wexler?
- Godt. - Vil du ikke tale om det?
Hun sagde ikke ret meget. Hun lyttede mest.
- Ligesom dig den første gang. - Fortalte du om din mave?
- Ja. - Hvad sagde hun til det?
- At det var din skyld. - Min?
Nej, det var for sjov. Vi kom ikke ind på det.
- Men du er godt tilfreds? - Ja, hun mener, hun kan helbrede mig.
Helbrede dig? Sagde hun det sådan?
- Ja. - Det overrasker mig.
- Hvorfor? - Det er ikke hendes stil.
Hvad er der galt?
Kom ind.
- Kom med. - Hvorhen?
- Smid tøjet. - De er vanvittig.
- Nu skal vi til den praktiske del. Kom. - Nej.
Jo. De har jo lyst.
Jeg kan ikke.
"Den, der ikke følger sit begær, avler råddenskab."
- Jeg begærer Dem ikke. - Hvorfor kom du så tilbage?
- For at... - Ja?
For at lære sandheden at kende.
Så giv dig hen.
Næste gang skal du komme.
- Går du allerede? - Jeg skal på arbejde.
Kunne du lide vores session?
- Det har ingen gjort ved mig før. - Er du ikke blevet kneppet sådan før?
Du har fantaseret om det. Det er det samme.
- Smuk kat. Er det Deres? - Ja.
Jeg har også kat.
Min nabo passer den på grund af min kæreste.
- Er han allergisk over for katte? - Han vil bare være den eneste han.
- Er det en hunkat? - Nej.
Danton er en hankat. Det er sjældent for en tortie.
- En hvad? - Har du aldrig hørt om dem?
Det er i reglen tofarvede hunkatte.
Men under 1 % af dem er trefarvede hanner-
-og de er altid tvillinger.
- Tvillinger? - Ja.
Det er en genetisk særegenhed.
Den skyldes en trisomi i kønskromosomerne.
De er helt unikke. Monstrøse.
Når kattens æg bliver befrugtet, udvikles der tvillinger i livmoderen.
Men efter et par uger smelter de sammen til én organisme.
En helt unik kat med samme genetiske egenskaber som tvillinger.
XXY... Det er faktisk den dominerende tvilling.
Det sker også med mennesker. Nogle opdager som voksne-
- at de har fosteret af en bror eller søster i sig.
Det er kannibaltvillinger.
- Goddag. Hvordan går det med Milo? - Jeg var netop på vej hen til Dem.
- Hvad er der galt? - Jeg er bange for, jeg har dummet mig.
Bare rolig. Katte kommer og går.
Han løb den vej.
Jeg lader den stå åben, så han kan komme tilbage.
Det er min elskede Luigi. Han var min datters kat.
- Deres datters? - Det var hendes værelse.
- Undskyld, det vidste jeg ikke. - Bare rolig. Hun er ikke død.
- Godt. - Hun er bare lidt syg.
Hun har været på en institution, siden hun fyldte 20.
Hun er en plaget ung pige.
Kom.
- Hvordan traf De og Paul hinanden? - Han vil ikke have, jeg taler om det.
Hvorfor?
Jeg var klient hos ham.
- Javel. - Kender De Pauls bror?
- Har Paul en bror? - En tvilling.
- Har De aldrig truffet ham? - Nej.
- De studerede sammen. - Nå ja.
De må have mig undskyldt.
Har De haft tvillingesager?
- Folk, der skjuler, de har en tvilling? - Nej, men det sker formentlig.
Når tvillinger opdrages til at være ens, længes de som voksne kun efter-
-at få den anden ud af deres liv.
Jeg har mødt forældre, som troede, deres tvillinger var psykisk forbundet.
De havde et hemmeligt sprog-
- og den ene suttede på den andens finger.
Bizart, ikke?
Mademoiselle?
Tak.
- Hvor har du været? - Jeg har gået rundt.
- Hvem er hun? - Kan du ikke kende hende?
- Nej. - Det er din psykolog. Agnès Wexler.
Undskyld, jeg har fået for meget. Lad os tage hjem.
Godnat.
- Pas på. Hvad er der galt? - Ikke noget.
Chloé...
- Går det bedre? - Jeg har fået ondt i maven igen.
- Af at se Wexler? - Nej.
- Efter at du begyndte hos hende... - Stands. Stands! Jeg vil ud!
- Jeg kan ikke stoppe her. - Stands!
Chloé?
Hvad laver hun?
Helt ærligt... Chloé?
- Tror du, jeg er hysterisk? - Hold nu op med det pjat.
Kom.
- Ville din kæreste blive jaloux? - Så ville jeg forlade dig.
Du elsker altså ham højere?
Vi to har jo kun sex sammen.
Du tror måske, at du kender ham?
Nej. Ikke rigtig.
Hvem af os er mest tiltrækkende?
Det ved jeg ikke.
Ved du det ikke... eller vil du ikke sige det?
Når jeg er sammen med dig, tænker jeg på ham.
Og når jeg er sammen med ham, tænker jeg på dig.
- Hvad tænker du på? - På dig.
- Du lyver. - Ja.
Ikke i aften. Jeg har ondt i maven.
- Igen? - Jeg har menstruation.
- Slip mig. Lad være. - Lad mig...
Nej!
- Giv dig nu hen. - Det har jeg ikke lyst til.
- Knepper min bror dig på den måde? - Hvad?
Jeg har haft patienter, der har brugt et alias før, mademoiselle Eva-Chloé.
- Hvor ved du det fra? - Jeg har vidst det fra starten.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Jeg nød at se dig viklet ind i løgne.
Jeg er med. Min bror kan ikke behandle dig, som jeg kan.
- Jeg er nødt til at gå. Jeg har travlt. - Vent lidt.
- Vi må tale sammen. - Det her må stoppe.
Bare fortæl ham det.
I hans øjne findes du ikke.
Det ved jeg godt.
Han har altid hadet at være tvilling.
Han benægtede min eksistens. Han ville være den eneste.
Enebarn.
Mine forældres yndling.
Jeg fandtes ikke mere.
- Jeg tror, jeg stopper. - Du er lige startet igen.
- Det ripper op i for meget skidt. - Det er formålet med terapi.
- Du lyder som et umuligt barn. - Jeg er ikke umulig.
- Har du talt med hende om det? - Nej.
Gør det. Jeg er sikker på, hun forstår det.
- Jeg bryder mig ikke om hende. - Hvad mener du?
Jeg vil så gerne behage hende, at jeg hader hende for det.
Jeg tænker konstant på hende. Jeg vil hellere tænke på dig.
Fantastisk. Det er overføring. Et godt tegn.
- Er det? - Ja.
Fortsæt. Du får det bedre.
- Hvor fanden bliver du af? - Jeg kan ikke.
Hvorfor ikke?
- Paul har vist fattet mistanke. - Har du sagt noget?
- Selvfølgelig ikke. - Så bare rolig.
Jeg venter dig i morgen.
Jeg vidste, du ville synes om det.
- Det gjorde jeg, men... - Men hvad?
- Jeg vil gerne prøve noget andet. - Vil du det? Hvad?
Jeg vil kneppe dig.
Vil du ikke?
- Det går ikke. - Hvorfor?
Går din terapi ikke ud på at udforske mine undertrykte længsler?
Du er nødt til at gøre det med en anden.
Hvem?
Prøv at gætte.
Skiftede Paul navn for at få dig ud af sit liv?
Naturligvis.
Hvad føler du for Paul?
Ingenting. Jeg tænker sjældent på ham.
Folk forveksler os bare tit.
Når de hører, at jeg er hans storebror, spørger de til ham.
- Storebror? - Jeg er et kvarter ældre.
- Hvorfor smiler du? - Et kvarter er ikke meget.
Jeg er født et kvarter før ham. Med hovedet først.
Paul kom ud bagefter med fødderne først.
Min mor led forfærdeligt.
Hun mistede en masse blod på grund af ham.
Jeg vejede over 2400 gram. Han vejede under 2000.
Selv i livmoderen var jeg den dominerende tvilling.
Jeg er højrehåndet. Han er venstrehåndet.
Vores hår krøller i hver sin retning.
Hans dårlige øje er det venstre. Mit er det højre.
Vi er spejltvillinger.
I visse primitive kulturer dræbte man den sidstfødte tvilling-
- fordi han var svagere og havde ringere chance for at overleve.
- Godaften. Et bord til Meyer. - Denne vej.
Du havde ret. Vi fik en god snak.
Jeg begyndte at forstå nogle ting ved mig selv... og ved dig.
Ved mig?
Hvorfor jeg blev tiltrukket af dig. Hvorfor jeg elsker dig.
- Min mavepine er næsten væk. - Der kan du se. Fortsæt.
- Du får det endnu bed... - Du er ikke min psykolog mere.
Kun... min elsker.
- Chloé... - Ja?
Vil du gifte dig med mig? Vil du være min kone?
Hjælper du mig lige?
- Skal vi ikke gå ind i soveværelset? - Nej, det skal være her.
- Er du sikker? - Ja.
Forsigtigt.
- Forsigtigt. - Sådan?
Forsigtigt.
Det gør ondt.
- Var det første gang for dig? - Ja.
- Kunne du lide det? - Jeg gjorde det for din skyld.
Hvorfor siger du det ikke til ham? Vil han ikke have børn?
- Jo, det tror jeg gerne, han vil. - Stakkels Chloé. Du er fortabt.
Du ved ikke, om det er mit eller hans.
Men bare tag det roligt. Vi har de samme gener.
Hold op, Louis. Hold op.
Hvad er jeres hemmelighed, Louis?
Jeg har brug for at vide det nu.
Hvad skete der?
Hvad gjorde du, der fik ham til at vende dig ryggen?
Vil du ikke nok fortælle mig det?
Jeg er gravid, og Paul har friet til mig.
Spørg ham. Sig, at du så også fortæller ham din hemmelighed.
Sæt, det er dig, der er besat af ham?
Jaloux.
Fra det ene øjeblik til det andet blev du grim.
Du hader Paul. Fordi han er den dominerende tvilling.
Han kneppede dig i røven.
Skrid, Chloé. Forsvind med dig.
Vil du gerne have, at jeg går?
Godt. Så tager jeg mine ting.
Jeg går. Paul venter på mig.
Kom her! Ti stille!
Møgkælling!
Lad være.
- Beskidte luder! - Hold op.
Skrid med dit foster, før jeg dræber dig.
Milo...
Det føles nok lidt koldt.
Jeg trykker lidt.
Er der noget galt?
Lad mig lige se...
- Hej, Chloé. Er han der? - Han sidder derinde.
Jeg savner dig, Chloé. Savner du mig?
- Nej. Jeg vil ikke se dig mere. - Kan du ikke tilgive mig, Chloé?
Jeg har lyst til at kneppe dig. Du savner helt sikkert min pik.
- Du er vanvittig. - Jeg vil se dig igen.
Jeg elsker gravide kvinder.
- Jeg lægger på. - I morgen samme tid.
Du bærer mit barn. Tjek datoerne.
Hold nu op. Jeg lægger på.
- Hvem var det? - En kollega fra museet.
Der er problemer med vagtskemaet.
Paul!
- Passer det dårligt? - Endelig kommer du.
Jeg fik et afbud. Jeg giver frokost.
Tak.
Hyggeligt sted.
- Jeg har frokostpause om ti minutter. - Jeg ser mig lidt omkring.
Vi ses om lidt.
- Troede du, jeg glemte din fødselsdag? - Nej, men du sagde ikke noget i morges.
- Håber, du kan lide det. - Det er garanteret et smykke.
Godt gættet.
- Det minder mig om Milo. - Godt, du kan lide det.
Tak.
Du troede da vel ikke, at jeg var min bror?
Slap nu af. Beklager, men jeg måtte se dig.
Jeg vil fortsætte med din terapi. Jeg kan gøre dig rask.
Monsieur.
- Nej. - Du har fødselsdag, skat.
- Skål for os. - Røvhul.
- Du ophidser mig. - Hvad holder mig tilbage?
Vores hemmelighed, Chloé.
- Slip. - Har Paul nævnt vores klassekammerat?
Spørg, om han kan huske Sandra Schenker. Så er han med.
Vi si'r tillykke til dig.
Vi si'r tillykke til dig, Chloé. Vi si'r tillykke til dig.
Jeg har noget til dig.
- Hvad er det? - Prøv at gætte.
En kattebroche?
- Det ville være smagløst. - Ja.
- Kan du lide den? - Ja. Den er meget smuk.
Tak.
- Ser du nogen gymnasiekammerater? - Hvorfor?
Jeg løb på en veninde på vej hjem. Jeg har ikke set hende i ti år.
Vi havde et nært forhold, men nu havde vi intet at sige hinanden.
Hun hedder Sandra.
Lad være med at tage den. Det er en af dine patienter igen.
Jeg elsker, når du er jaloux på mine patienter.
Ja, det er mig.
Ja. Udmærket.
8.30 i morgen tidlig. Perfekt. På gensyn.
- Hvem var det? - Taxien til lufthavnen.
- Hvornår kommer du hjem? - Konferencen varer i tre dage.
Jeg er tilbage på fredag.
Delord-tvillingerne tryllebinder publikum
Jeg elsker dig så højt. Din egen Sandra.
- Hallo? - Træffer jeg Sandra Schenker?
- Hvem taler jeg med? - Jeg har gået i klasse med Sandra.
- Jeg ville bare høre, hvordan det gik. - Min datter går ikke ud mere.
- Det har hun ikke gjort længe. - Hvorfor gør hun ikke det?
Har De ikke hørt om ulykken?
- Goddag. - Goddag.
Antigone, hendes bedste rolle. Hun var også en pragtfuld Ofelia.
Opsætningen var ikke særlig god. Hun var så ung.
Før hver forestilling knælede hun og bad en lille bøn.
Var hun ikke smuk? Hun kunne være blevet en stor skuespillerinde.
Hun havde altid virket så stærk. Så velbegavet.
Sig goddag, Sandra. En af dine gamle klassekammerater er kommet på besøg.
Chloé.
De skal ikke være bange for at tale til hende.
Goddag, Sandra.
Du kan nok ikke huske mig. Jeg hedder Chloé.
Sandra! Nu skal du ikke være uhøflig, min skat.
Det er Chloé. Kig den vej.
Hun glædede sig til Deres besøg. Vi vaskede hår og satte det.
Og hun ville have sin fineste kjole på, fordi De kom.
Hun har sine gode og sine dårlige stunder.
Det er ikke til at vide.
Om forladelse. Jeg skulle ikke have forstyrret Dem.
De forstyrrer ikke. Tværtimod.
Er alt vel?
Har De tid til en kop te?
- Gerne. - Godt. Kom.
De var det perfekte par. Sandra og Paul. Paul og Sandra.
Han var genert. En charmerende dreng. I modsætning til sin tvilling.
Han var et uhyre.
Han drak hende fuld og udgav sig for at være Paul.
Sandra havde aldrig rørt spiritus. Hun var en seriøs pige.
Uskyldig. Og jomfru.
Og så gik det, som det gik.
Han voldtog hende.
Da Paul fandt ud af det, reagerede han voldsomt på det.
Han var umådelig jaloux. Han begyndte at hade sin bror.
Han nægtede at se Sandra igen. Det kunne Sandra ikke forstå.
Derfor forsøgte hun at skyde sig selv.
Med tvillinger har man tendens til at tro-
- at kender man den ene, så kender man også den anden.
Men Delord-brødrene...
- Kendte De dem også? - Ja.
Men De har ikke haft ubehagelige oplevelser med dem?
Nej, det...
Har De også været offer for dem?
Hvad mener De?
Men De... De kunne lide det.
- Ikke sandt? - Nej.
Din lille tøjte. Du kunne jo lide det.
- Beskidte tøs. Din beskidte tøs. - Jeg må hellere gå.
Jeg tænkte det nok. Din lille luder!
Du har vundet min kats hjerte. Og mit. Ham, der virkelig elsker dig.
- Godaften. - Godaften. Er der noget galt?
Paul er ikke hjemme, og jeg føler mig ikke tryg.
Er Deres datters værelse ledigt?
Kom med.
Her er De i sikkerhed.
Kom ind.
Jeg frygtede, at De var vred over det med Milo.
Værsgo. De kan låne en af min datters natkjoler.
Mange tak.
Chloé? Vågn op.
Der er besøg til Dem.
Se, hvem jeg fandt dernede.
Milo, min egen...
- Hvor vidste du fra, at jeg var her? - Fra Rose.
- Jeg bad hende om at passe på dig. - Lad os gå ind til os selv.
- Jeg skulle have fortalt dig det. - Ja.
- Så havde alt det her været undgået. - Alt det her?
Ja, du fortalte mig ikke sandheden. Jeg måtte selv grave den frem.
Snage i dit liv og dine ting.
- Hvorfor? - Fordi jeg elsker dig.
Jeg ville glemme alt om den historie-
-med min bror og Sandra.
Jeg har gjort alt for at glemme det.
Hun var mig utro.
Han tilsmudsede hende.
Jeg slog op med hende, fordi... jeg holdt op med at elske hende.
Der var ingen følelser tilbage.
Jeg havde kun ondt af hende.
Det var ikke Sandras skyld.
Din bror udgav sig for at være dig. Han snød hende og voldtog hende.
Nej da. Sandra følte sig tiltrukket af ham.
Jeg var kun interessant, fordi jeg var Louis' tvilling.
Det var ham, hun ville have. Hvad regnede du med?
At hun var offer for to diabolske brødre?
Nej. Hun bar sin del af skylden for det.
Hendes fascination... og tiltrækning... af tvillinger.
- Dét dræbte hende. - Hun lever stadig.
Hun er levende død.
Godmorgen, Chloé.
Har De sovet godt? Jeg har bagt min datters yndlingskage.
De må meget undskylde...
Jeg er nødt til at gå.
- Hallo? - Hvorfor har du løjet?
- Hvem er det? - Mig.
Paul? Er du kommet tilbage?
Wexler var på konferencen. Hun kender dig ikke.
- Men... - Hvorfor sagde du, at du gik hos hende?
- Har du en elsker? - Nej. Lad mig forklare.
Er jeg far til barnet?
Hallo?
Omsider. Rart at se min gamle patient.
Fingrene væk.
Blev du ikke glad for mit hjerte?
Troede du virkelig, det var hans hjerte? Du ved, jeg elsker det kræ.
Hold op, Louis. Jeg har besøgt Sandra og hendes mor.
Jeg ved, hvad du gjorde. Du ødelægger alting.
Det var en latterlig, tragisk historie.
Sandra var en smuk pige. Men totalt hysterisk.
Den luder bildte Paul ind, jeg havde voldtaget hende.
- Du lyver. - Sagde moderen, at Sandra var gravid?
Med mig, naturligvis.
Når jeg kigger på dig nu, føler jeg, at jeg ser hende.
- Den samme grådige mund... - Du er et uhyre.
Uhyrer findes ikke. Kun mennesker som dig-
-mig... og Paul.
Gud fri mig vel! Sandra Schenker vender tilbage.
Jeg vil ikke ende som hende. Hun skulle have dræbt dig, Louis.
Er du sikker på, søde Chloé, at jeg er Louis...
... og ikke Paul?
Hænderne op, eller jeg skyder!
- Hvad laver du? - Jeg tror, vi har fået en gæst.
- Paul? - Min bror har fortalt mig det hele.
- Du skulle ikke have løjet for os. - Du begik samme fejl som Sandra.
- Læg den pistol fra dig. - Overgiv dig.
- Så vi kan kneppe dig på skift. - Det er jo det, du gerne vil.
- Kneppe tvillinger ligesom Sandra. - Ti stille.
- Hvem er Paul? - Det er mig, Chloé.
- Nej, det er mig. - Du kan da se, at jeg er Paul.
Er det det, I vil have? Ligesom med Sandra?
Uanset hvem jeg er, så lad være med at skyde. Du bærer mit barn.
Hvis du dræber en af os, mister du den anden.
- Tænk på din søster. - Du er jo også tvilling.
Goddag, Paul.
Jeg bebrejder mig selv.
Det er ikke Deres skyld. Min datter har altid været skrøbelig.
Jeg ville ikke se det.
Jeg troede, at min kærlighed ville gøre livet lettere for hende.
Kærlighed har aldrig reddet nogen.
- Monsieur Meyer? Kom ind. - Hvordan har hun det?
Det går bedre i dag. Hun er begyndt at spise.
Hun er kommet sig godt efter operationen og kan godt udskrives.
- Har De talt med hende om barnet? - Naturligvis.
Det var svært for hende at fatte, men jeg tror, hun forstod det.
Som røntgenbillederne viser, så var det, Chloé antog for at være en graviditet-
- faktisk en slags cyste på knap et kilo.
Og... her kan De se, hvad vi fjernede fra hendes mave.
Det kan være lidt ubehageligt at se på.
Det ser voldsomt ud på billederne, men det er faktisk kun 15 cm langt.
Kan hendes tilstand skyldes det her?
Beskeden om, at hun bar sin ufødte tvilling i sig-
- gav hende et følelsesmæssigt chok og en seksuel blokering.
Vil det sige-
-at jeg havde to fostre i mig?
Ja. I starten af Deres graviditet.
- Jeg kunne have fået tvillinger. - Ja.
Hvis det andet foster ikke var blevet optaget af Chloés.
Kan De huske scanningerne fra Deres graviditet?
Nej.
Jeg opdagede meget sent, at jeg var gravid.
- Chloé var ikke... noget ønskebarn. - Jeg er med.
Chloé? Paul og Deres mor er kommet for at hente Dem.
- Goddag, min skat. Har du det godt? - Ja.
- Goddag, Chloé. - Jeg vil lade jer være alene.
Tak. Lægen siger, at du har fået det bedre.
- Har du ikke ondt mere? - Jeg kan ikke mærke min mave mere.
Godt.
Er du slet ikke ked af, at du ikke skal have et barn?
Vi har masser af tid. Du bliver snart gravid igen.
Har du set Sandra?
- Sandra? - Ja, min tvilling. Fosteret.
Nej. Selvfølgelig ikke.
Jeg har læst, at jeg var en kannibaltvilling.
Det hedder faktisk en parasit. Du havde en parasittvilling.
Jeg åd min tvillingesøster i dit skød.
- Det var hende, de fandt i min mave. - Nej, Chloé.
Du åd hende ikke. Du optog hende.
Du kunne ikke gøre for det. Det udviklede sig aldrig til et foster.
Det var bare en vækst med lemmer og knogler.
Det var min søster.
Kom godt hjem.
Jeg ved godt, du er vred over, at jeg ikke var der, da du havde brug for mig.
Men det er jeg nu. Nu er jeg her for dig.
Du er min datter, Chloé.
Min eneste datter.
Er du okay?
Ville du gerne have haft en bror, Paul?
Hold nu op med det der. Det er overstået.
Ja.
Tekstning: Lisbeth Beierholm Oneliner